MĚSÍČNÍK LETOKRUHU č. 34
Krátkodobé nabídky/poptávky

Tábor 7. března 2003

Milí přátelé,
	přilétá k vám Měsíčník z Tábora. Tentokrát je o něco delší, než naše Měsíčníky bývají. Chtěla jsem vám napsat úvodník o jedněch zajímavých internetových stránkách, ale místo krátkého příspěvku vzniknul delší článek, který nelze zkrátit a líbí se mi – tak jej alespoň přesunuji z úvodu na konec. Ovšem doporučuji k přečtení!  :o)

Noví lidé:
Mám to potěšení představit nám novou členku Letokruhu. Je jí paní Jaroslava Marková. Farma Mlýnec běžně nazývaná s láskou „Mlýneček“ je jedna z mála certifikovaných BIO-FAREM na Táborsku. Skýtá obrovské možnosti výdělků – spousta práce v krásném prostředí, která je sice nekonečná, ale tempo je rozumné, tak, aby pobyt byl potěšením. 
A nabízí obrovské množství dobrot – bylinek, koření, zeleniny, atd. Všechny momentálně dostupné nabídky, jakož i poptávka po pracovních silách za „byt a stravu a Žaludy“ jsou uvedeny v tabulce.
Cituji kousek z dopisu, který mi pí. Marková poslala, když se do Letokruhu přihlašovala. (Dopis přišel v obálce, byl psaný na papíru a rukou. Kouzlo.)
„…Platí zde pravidlo, že je tu vidět jen ta práce, která není udělaná. Chtěla bych tedy nabídnout víkendové nebo prázdninové pobyty těm, kteří by mi pomohli se sečením, hrabáním apod. Protože se snažíme mít co nejvíc vlastních potravin, je tu vždy spousta zavařování, výroby šťáv atd. Za to nabízíme plný stůl, každé ráno před stanem koš čerstvé zeleniny, mléko, tvaroh atd. … … Pořád věřím, že je možno vytvořit na Mlejnečku systém, který lidi uživí a navíc jim umožní, aby se z toho radovali. …“

Tolik citace. Pí. Marková mi ten dopis psala ve dnech, kdy se na Mlýnečku narodilo telátko Sára.

Doporučuji:
•	pracovat u paní Markové na Mlýnečku,
•	ochutnat její Vegetu,
•	navštívit v Českých Budějovicích výstavu fotografií Bohdana Marhouna – do 31. 3. 2003

Připomínám:
Úplně jsem letos zapomněla, a nevím, kolik z vás je na tom stejně, na PLACENÍ ČLENSKÉHO PŘÍSPĚVKU. Proto připomínám, že částka pro členy, kterým chodí Měsíčníky E-MAILEM nebo VŮBEC je Kč 25,-/rok a pro členy, kterým chodí Měsíčník poštou Kč 75,-/rok.
Od táboritů je opět mohu vybrat já a pak poslat do účtárny hromadně.

Příští měsíčník:
Příští měsíčník bude psát Rudolf Belec Kameník kamenici@razdva.cz. Všechny změny v adresách, nabídkách či poptávkách zasílejte jemu.

Rubriky:
Číslo uvedené před nabídkou/poptávkou je číslo větve autora, číslo v závorce za nab./popt. je Měsíčník, v kterém byla poprvé uvedena.
Tučně jsou uvedeny nové nabídky/poptávky.
Prosím kontrolujte si pravidelně (nejméně jednou měsíčně) své nabídky a poptávky. 

Ruší se tyto krátkodobé nabídky:
23 – gauč, vhodný na chalupu (č.31)
38 – účetnictví – podvojné i jednoduché – pro NNO (č. 31)
16 – Jakékoliv knihy a informace o Apačích - i cizojazyčné (č. 30)
27 – Ubytování i dlouhodobé na statku v Mičovicích. (č. 30)
27 – Brigáda, vývoz starého sena na kompost cca  3 dny práce pro 2-3 lidi. (č. 30)
28 - datovy kabel pro mobilni telefon Siemens C35i, muze byt i starsi (č.33)

1. AUTO – SOUČÁSTI A DOPLŇKY	
Nabídky:	Poptávky:	
	18 - detsky kocarek (č.33)	
2. DOPRAVA	
Nabídky:	Poptávky:	
		
3. JAZYKY	
Nabídky:	Poptávky:	
		
4. KNIHY/LITERATURA	
Nabídky:	Poptávky:	
		
5. NÁBYTEK	
Nabídky:	Poptávky:	
	8 - křeslo - osobnost  - pohodlné 
- k dlouhodobému čtení s nohama nahoře (č. 32)	
	8 - kompletni (oba kusy) kliku ke dverim (č.33)	
	18 - detskou postylku (č.33)	
6. OBLEČENÍ A BOTY	
Nabídky:	Poptávky:	
18 - cerna perova bunda panska na postavu 180 cm (č.33)		
18 - 10x sportovni trenyrky-sortky (dobry pro fotbalisty) (č.33)		
7. POČÍTAČE + ELEKTRONIKA	
Nabídky:	Poptávky:	
18 – NOTEBOOK  rok vyroby 95 (č.33)	18 - instalace WORD, WINDOWS ... (č.33)	
18 – TELEFAX "CANON FAX 170" (č.33)	28 – adaptér na 2 SIM pro Siemens C35i (i starší) (č.34)	
18 - DICTAFON PHILLIPS za 600, pridam zdarma mikrofon (č.33)		
18 - VEZ - RADIO, GRAMO, 2xKAZETA, CD stara rachotina, za 1000 (č.33)		
18 – ZEHLICKU stara ale funkcni, za 150 (č.33)		
18 - dve ZARIVKY delka 60cm    zdarma (č.33)		
18 - WALKMAN PHILLIPS levne (č.33)		
8.  PORADENSTVÍ	
Nabídky:	Poptávky:	
		
9. POTRAVINY	
Nabídky:	Poptávky:	
6 (1) – dýně (č. 32)	8 – jídlo – nabídněte (č. 32)	
8 - Mikrobiologické (vegetarianské) syřidlo na výrobu sýra. Cena 50 zaludů (na mnoho kilogramů sýra) (č.33)	18 – SENO (č.33)	
30 – koření: máta, meduňka, řecká dobromysl, saturejka – vše BIO (č.34)
30 – vegeta – BIO (č.34)
30 – mléko – BIO (č.34)
30 – jogurt – BIO ( č.34)		
10. PRÁCE NA STROJÍCH A S NÁSTROJI	
Nabídky:	Poptávky:	
		
11. PRÁCE VEŠKERÁ	
Nabídky:	Poptávky:	
	30 – POMOC NA FARMĚ – březen – opravy cest a ohrad (č.34)	
12. PŮJČKY	
Nabídky:	Poptávky:	
	8 – sjezdove vybaveni, Adelka a Mikolas asi 150 cm vysoke + boty 
(z toho). Ja a Ivana 175 cm (č.33)	
13. ŘEMESLA A UMĚNÍ	
Nabídky:	Poptávky:	
	18 – koupím mlýnek na obilí (č. 34)	
	18 – koupím mlýnek na mák (č. 34)	
14. SPORTOVNÍ POTŘEBY	
Nabídky:	Poptávky:	
18 - KOMPLETNI sjezdarske i bezkarske vybaveni na nohu c.9 (č.33)	8 - běžky asi 155 až 165 cm až 4 kusy (č. 32)	
18 - LYZARSKE sponovky cerne na vel.180 (č.33)		
8 - plynové bomby na šroubovací turistický vařič (VAR) (č. 32)		
15. STROJE A POMŮCKY	
Nabídky:	Poptávky:	
		
16. VÝUKA	
Nabídky:	Poptávky:	
		
17. DOBROČINNÁ ČINNOST	
Nabídky:	Poptávky:	
		
18. SAZENICE/ROSTLINY	
Nabídky:	Poptávky:	
		
19. OSTATNÍ	
Nabídky:	Poptávky:	
	18 - PALIVOVÉ DŘEVO s dopravou (č.33)	
	18 - PRKNA i použitá (č.33)	
	8 - trámy a trámky spíše staré, ale i novější (č. 32)	
	8 - tašky bobrovky libovolné množství (č. 32)	
	30 – POMOC NA FARMĚ (BIO) – březen – opravy cest a ohrad (č.34)	

ZDE JE V ÚVODU SLÍBENÝ PŘÍBĚH:

I.
	Mám mlhavou představu o tom, co znamená jeden králíček na jednom límci u jedné bundy v porovnání se všemi ostatními králíčky na jiných bundách na celém širém světě. Ale vím jistě, co znamená jeden králíček, jedna já a jedno moje svědomí… 
	Koupila jsem si bundu. Hezkou, slušivou, moderní, pěkně těsnou – omládla jsem v ní (téměř na svých čtyřicet). Mojí dceři se na mně líbila mnohem víc, než ta má stará neforemná. A kožíšek, Ivánku, jako nový. Kožíšek na límci byl umělý, jak jsem se domnívala. Nedělám si iluze, že rozeznám pravý kožíšek od nepravého, jen ty naše čtyři kožíšky, co máme doma, ty poznám, protože v nich chodí kočky. Má nová bunda neměla téměř žádné označení – firma chyběla úplně, byly tam všité jen značky o údržbě a nápis 100% PES. Nevadilo mi to. Už jen tak pro jistotu jsem se zeptala slečny prodavačky, zda je kožíšek bývalý živý nebo ne, nevěděla to jistě, ale jistě se domnívala, že na téhle bundě, za tuhle cenu nebude pravý. Tak jsem v nové bundě hned odešla. (Pro jistotu dodávám, nešlo o vietnamský obchod.)  Několik dní jsem si na tu nádheru zvykala, a když jsem si konečně zvykla, a dokonce zašila díry, které se na několika místech záhy začaly dělat a které jsem se rozhodla přijmout, tak v ten okamžik mi jedna kamarádka řekla, že mám na sobě králíka. Nechtěla jsem tomu věřit, vždyť přece – za tu cenu…! Zkoumaly jsme to téměř pod lupou, a ona mi ukazovala jeden chloupek po druhém, a podsadu, a kůži pod těmi chloupky. A že prý, co myslím, králík je úplně levná kůže. Ach, jak bych byla ráda, kdyby neměla pravdu. Smutná jsem byla, nechtělo se mi do problému. Taková příjemná bunda, mladistvá, štramácká. Co teď budu nosit? Zas tu starou? 
Druhý den jsem zašla do specializované prodejny kožešin, kde mne odborníci o pravosti původu kůže ujistili. To jsem si pomohla. 

II.
Ocitla jsem se před těžkým rozhodováním. Dosud  pro mne bylo samozřejmé, že nenosím kůži zvířat. (Řekla bych, že převtělování bych nechala na procesu reinkarnace.) Jenže zdá se, že ideály se velmi snadno žijí, když nás to nestojí žádné úsilí. Já jsem nechtěla problémy. Pro mne byl problém už to, že jsem měsíc beznadějně sháněla něco na sebe, v čem budu hezčí. Nemohla jsem si vybrat, až teď. Taková hezká bunda! Proč to mám řešit? Proč jsem si to nezkontrolovala včas? Jak mám reklamovat věc kvůli přesvědčení? Ani nikdo ze známých a přátel mne nechápal; že prý ten králík už je stejně mrtvý, že mu už život nevrátím, že ho chovali a zabili kvůli masu a kůže je jen vedlejší produkt. Někteří kamarádi na mne dokonce nemluvili vůbec. Tak proč to mám řešit? 
A komu to vůbec bude vadit, kousek králíka? Nevím. Třeba tomu králíkovi to bude vadit. 

III.
Jakmile jsem si představila, že přijdu zpátky do obchodu a budu chtít bundu vrátit, protože je na ní kožíšek ze zvířete, už v té chvíli mi začalo nervozitou tlouct srdce. Věděla jsem, že mám pravdu, ale přesto nemám takové situace ráda. Neumím být přirozeně asertivní, moje pocity pracují rychleji, než rozum a přesto, že jsou správné, já jim nestačím. 
Začala jsem hledat informace, spoustu informací, abych věděla, co můžu jako zákazník chtít a čím mi může prodavač oponovat. Přece jenom tam byla ta jediná cedulka s označením 100% PES. PES je polyester, nikoli králík. 
Našla jsem úžasné internetové stránky, které se problematikou obrany zákazníků zabývají. Z toho, že tyto stránky existují a také z toho, co všechno jsem se tam dočetla, usuzuji, že spotřebitelské problémy zažívá asi hodně lidí. Důkladným pročítáním všech článků jsem nabírala vědomosti. Mám zkušenost, že být si svou pravdou jistá, to samo o sobě mnohdy nestačí, je třeba znát fakta. Stránky, které jsem pročítala, provozuje Sdružení obrany spotřebitelů. SOS. Jako pomoc shůry; a pro mne to pomoc opravdu byla. Šla jsem do obchodu, bušící srdce a ztažený žaludek jsem nechala doma, a skoro hladce jsem bundu vrátila; po několika dnech jsem si šla pro peníze. Ke cti majitelky obchodu chci říct, že byla velmi milá a vstřícná. Ne profesionálně, ale lidsky. 
Co jsem tím dokázala? Nejde o to, někomu něco dokazovat. Nejde o to, mít „umyté ruce“, nejde o to, vrátit králíkovi život. Nejde ani o to, aby na mne někteří „odpůrci vegetariánů“ nemohli ukazovat a používat nošení pravé kůže proti mně. Jde o to, že nechci, abychom nosili králíky na límcích, a tohle jsem pro to mohla udělat. Je to jako kapka v moři, ale – kde by bylo moře, kdyby nebylo kapek?

IV.
Ještě jeden postřeh mi z tohoto zážitku zůstává. Ani jsem si nedovedla představit, s jakým pocitem klidu a pýchy se vrátím do své staré ošuntělé bundy. Mít na sobě hezký oděv, to sice působí velmi dobře, ale člověka, který jej obléká může i zastínit. V méně okázalém oblečení zůstáváme sami sebou. Je na nás lépe vidět. 

(Eva Kozinská, 12. 2. 2003)